Izberite življenje. Izberite službo. Izberite kariero. Izberite družino.
Izberite prekleto veliko televizijo. Izberite pralne stroje, avtomobile,
CD predvajalnike in električne odpirače za konzerve.
Prehod! Teci!
Izberite dobro zdravje...
malo holesterola in zdravstveno zavarovanje.
Izberite fiksne obresti za odplačevanje hipoteke.
Izberite poceni stanovanje. Izberite prijatelje.
Izberite obleko in prtljago v isti barvi.
Izberite tridelno obleko na obroke iz vrste prekletih materialov.
Izberite orodje za hišna popravila in ob nedeljskih jutrih se vprašajte, kdo za vraga ste.
Izberite sedenje na kavču in gledanje neumnih kvizov,
medtem ko se bašete s prekleto hrano.
Usralo se ti je!
In na koncu izberite trohnenje.
Medtem ko ščijete še zadnjič v ubogem domu in ste le še v sramoto
sebični, zajebani zalegi, ki ste jo zaplodili, da bi vas nadomestila.
Izberite svojo prihodnost. Izberite življenje.
Ampak zakaj bi pa jaz naredil kaj takega.
Izbral sem, da ne izberem življenja. Izbral sem nekaj drugega.
In razlogi?
Ni razlogov.
Kdo potrebuje razloge, če imaš heroin.
"Goldfinger" je boljši kot "Dr. No".
Oba sta pa mnogo boljša kot "Diamanti so večni".
Ta ocena se je pokazala pri slabem zaslužku na blagajnah.
Na tem področju pa je bila seveda
zelo uspešna "Operacija Grom".
Ljudje mislijo, da je le o bedi in obupu
in smrti in podobnem sranju, kar ni zanemarljivo.
Odjebi! Pizda ljubosumna.
Vendar kar pozabljajo, je užitek pri tem.
Vsi so mrtvi, kaj, fant?
Ti, klinc!
Če ne, ne bi tega počeli.
Bi rada? -Ja.
Čisto kot solza, to tvoje sranje.
Saj nismo prekleto neumni. Vsaj nismo tako prekleto neumni.
Vzemite najboljši orgazem, ki ste ga doživeli,
pomnožite ga s tisoč, pa še niste niti blizu.
Boljše je, kot vse, kar si lahko vtakneš.
Boljše je kot katerikoli kurac na svetu.
Ko ste zadeti, imate le eno skrb, nabaviti.
In ko niste, morate nenadoma skrbeti za razna druga sranja.
Nimate denarja, ne morete se napiti. Imate denar, preveč pijete.
Ni punce, ni šanse za seks. Imate punco, same težave.
Morate skrbeti za račune, za hrano,
za nek nogometni klub, ki prekleto nikoli ne zmaga.
O medčloveških odnosih in vseh stvareh, ki zares niso pomembne,
ko ste zares in popolnoma odvisni.
Rekel bi, da je bil v tistih časih žilav igralec.
Z vso pojavo kot Cooper ali Lancaster,
ampak v kombinaciji z zvitostjo,
zato je lahko igral močno romantično vlogo.
In je bil v tem pogledu bliže Caryju Grantu.
Edina pomanjkljivost ali vsaj največja pomanjkljivost je,
da si moral prenesti vse vrste pizd, ki so ti pravile:
"Ni pogojev, da bi jaz strupil svoje telo s tem sranjem.
Vse te preklete kemikalije.
Ni pogojev."
"Zapravljaš svoje življenje, fant,
ko se strupiš s tem sranjem."
"Sinko, vse možnosti, ki si jih imel, si zapravil.
Ko si nabijaš žile s to svinjarijo."
Včasih sem celo sam zamrmral čarobne besede.
"Nikoli več, Swanney. Konec je s heroinom."
A se hecaš? -Ne, konec je.
Končal sem s tem sranjem. -Kakor hočeš.
Tokrat bom naredil prav. Spravil se bom skupaj in končal za vedno.
Prepričan sem, da sem to že slišal. -Metoda Bolnega.
O, ja, pri njem je bila res uspešna, ne.
No, vedno mu je manjkalo volje.
Veliko ve o Seanu Conneryju. -To ni ravno nadomestilo.
Bi rad še en šus? -Ne bi rekel.
Za dolgo noč, ki prihaja.
Klicali smo ga "mati predstojnica"
zaradi dolžine njegove zasvojenosti.
Seveda bom še en šus. Saj me čaka delo.
Opuščanje droge. Prva stopnja: priprava.
Za to potrebuješ sobo, ki je ne boš zapustil.
Pomirjujočo glasbo. Paradižnikovo juho, deset konzerv.
Gobovo juho, osem konzerv, za hladno zauživanje.
Sladoled, vanilijev, veliko banjico.
Magnezijo, mleko, eno steklenico.
Paracetamol, ustno vodico, vitamine.
Mineralno vodo, energetski napitek, pornografijo.
Eno žimnico. Eno vedro za urin,
eno za sranje in eno za bruhanje.
Eno televizijo in eno stekleničko pomirjeval, ki sem jo že priskrbel od mame,
ki je na svoj domač in socialno sprejemljiv način prav tako odvisnica.
Sedaj sem pripravljen. Samo še en zadnji šus rabim, da ublaži bolečino,
dokler ne prime pomirjevalo.
Mikey? A, ja, Mark Renton tu.
Poslušaj, zanima me, ali mi lahko pomagaš?
To je bilo tipično za Mikeyja Forresterja.
Kaj za vraga je tole?
Če bi stvari tekle normalno,
ne bi imel nikdar opravka s to pizdo, vendar stvari ne tečejo normalno.
Opijske svečke. Idealne za tvoje namene.
Počasi primejo in te umirijo postopoma.
Jebeno posebej narejene za tvoje potrebe. -Rabim preklet šus.
To je vse, kar imam, fant. Vzemi ali pusti.
Se zdaj počutiš bolje, a! -O, ja.
Tako so mi pomagale, da bi jih lahko porinil tudi v rit.
Heroin povzroča zaprtost.
Heroin od mojega zadnjega šusa popušča
in svečke se morajo še stopiti.
Nisem več zaprt.
Sanjam o velikem čistem stranišču.
Sijajne zlate pipe, deviško bel marmor, deska iz ebenovine,
kotliček poln Chanela Nr.5 in služabnik,
ki mi podaja koščke svilenega toaletnega papirja.
Vendar se bom glede na okoliščine zadovoljil s čimerkoli.
Oh, sranje.
Ojoj...
Ja, jebena faca.
In sedaj sem pripravljen.
Slaba stran odvajanja je, da sem vedel,
da se bom moral spet družiti s svojimi prijatelji
v stanju popolne zavesti.
Bilo je grozno.
Tako so me spominjali name, da sem jih le s težavo gledal.
Vzemite Bolnega, naprimer. Odvadil se je hkrati z mano.
Veste, ne, ker se je hotel, ampak da bi me živciral.
Samo, da bi mi pokazal, kako z lahkoto je to naredil.
S tem je pomanjšal mojo lastno borbo.
Hinavski kreten, ne.
In ko sem le hotel ležati tam in se smiliti samemu sebi,
je vztrajal pri tem, da mi spet pove svojo enotno življenjsko teorijo.
To je vsekakor fenomen na vseh področjih v življenju.
Kako to misliš?
No, v nekem trenutku ga imaš, potem pa ga izgubiš.
In za vedno izgine. Na vseh področjih življenja.
Georgie Best, naprimer, imel ga je in ga izgubil.
Ali David Bowie ali Lou Reed.
Lou Reed. Nekatere njegove solo zadeve niso slabe.
Ne, niso slabe, ampak tudi sijajne niso, ne.
In v duši nekako veš, da čeprav se dobro sliši,
je v bistvu samo sranje.
No, kdo še.
Charlie Nicholas, David Niven, Malcolm McLaren, Elvis Presley... -Prav, no, prav.
In v čem je bistvo vsega tega.
Vse, kar hočem storiti, Mark, je,
da ti pomagam razumeti, da je "Ime rože" le motnja
na drugače neprekinjeni tirnici, ki gre le navzdol.
Kaj pa "Nedotakljivi"?
Tega sploh ne računam. -Kljub oskarju.
To ne pomeni jebene ničle. To so bili glasovi iz usmiljenja.
Torej, vsi se postaramo. Ne moremo več prenašati in to je to.
Ja. -To je tvoja teorija?
Ja.
Prekleto lepo prikazano.
Daj mi puško.
Ali vidite zver?
Ali jo imate na muhi?
Dovolj jasno, gospodična Moneypenny.
To ne bi smelo predstavljati kakšnega večjega problema.
Prekleto sranje! Pojdi stran...
Za vegetarijanca, Rents, si prekleto hudoben strelec.
Ne! Pojdi dol! -Brez heroina
sem poskušal živeti koristno in polno življenje kot vzoren državljan.
Veliko sreče, Spud. -Živeli, kavboj.
Zapomni si, če mislijo, da se ne trudiš, si v težavah, prav?
Takoj, ko pomislijo: "Pizda se ne trudi," bodo že pri tebi s socialnega.
In tvojega pohoda je prekleto konec, razumeš?
Razumem. -Če pa poskušaš premočno,...
Lahko dobiš prekleto službo. -Točno.
Groza. -Visiš na nitki, Spud. Na prekleti nitki.
Ko grem na razgovor, postanem res previden. Ves sem živčen.
Ne znam odgovoriti na nobeno vprašanje, kot da sem nogometaš
in me premaga trema na pomembni tekmi.
Poskusi malo tega, Spud. -Ja, kanček spida je točno to, kar rabim.
Ne, hodil sem na Craignetown. Royal Edinburgh sem napisal, da bi laže dobil službo.
Stari, preveč je diskriminacije v tem mestu.
Obe sta šoli, ne? Vsi smo v tem skupaj.
In hotel sem pojasniti splošen pojem ne pa podrobnosti.
Ljudje se preveč obešajo na podrobnosti.
V katero šolo sem hodil? Koliko ocen sem dobil?
Lahko bi jih bilo šest. Lahko nobena. Ni pomembno.
Pomembno je, da sem, ni res?
Gospod Murphy, hočete reči, da ste v prošnji lagali? -Ne... No, ja.
Samo zato, da potisnem nogo skozi vrata.
Pokazal sem pobudo in to.
Ampak poslali so vas z Urada za zaposlovanje.
Ni bilo potrebe, da "potisnete nogo skozi vrata", kot ste se izrazili.
Ja, fino. Če vi tako rečete. Oprostite. Vi ste glavni, vi ste na stolčku.
Jaz sem samo tukaj... No, dobro, očitno sem tukaj, ampak...
Gospod Murphy, kaj vas je pravzaprav privabilo v počitniške storitve.
Z eno besedo, užitek.
Kot moj užitek v počitnicah drugih.
Ali menite, da imate kakšno slabost.
O, ja, ker sem pravzaprav malo dlakocepski.
Ja, sem. Glejte, vse delam najboljše kot lahko ali pa sploh ne delam.
Če so stvari malce čudne, me ne zanimajo.
Ampak, hej, danes dobivam dobre vibracije na tem razgovoru.
Zdi se mi, da gre prav v redu, ne.
Hvala, gospod Murphy.
Sporočili vam bomo. -V zadovoljstvo mi je bilo, fantje.
Spud je dobro opravil. Ponosen sem bil nanj.
Hvala. Ops, oprostite. -Zajebal je prav, kakor je bilo treba. Treba mu je priznati.
Predstavljajte si. Prejšnji zajebani teden
smo igrali biljard v zajebanem Volleyju s Tommyjem.
Mimogrede, igral sem kot zajebani Paul Newman
in sem fanta peljal scat kot še nihče.
In prišel je zadnji udarec, odločilna krogla za celoten turnir.
Namerim črno, on pa je sedel v kotu in zgledal, kot da se bo posral.
Ko vstopi neka težka pizda.
Očitno si je bil prekleto všeč. In začne zijati vame.
Gleda vame, zajebano naravnost vame, kot bi hotel reči: "Bi rad fasal."
Saj me poznate, nisem pizda, ki išče zajebane težave,
ampak nazadnje sem jaz tisti, ki ima biljardno palico v roki,
in širši del bi mu lahko porinil v pičko, kadarkoli hoče.
Zato sem se ravnodušno postavil pred njega.
In kaj težka pizda naredi? Ali tako imenovana težka pizda? Userje se.
Odloži pijačo, se obrne in spizdi.
In potem, no, dobil sem igro.
In to je bilo to. To je bila Begbiejeva zgodba
ali vsaj Begbiejeva verzija zgodbe.
Ampak nekaj dni kasneje mi je Tommy povedal resnico.
Tommy vedno pove resnico. To je bila njegova največja slabost.
Nikoli ni lagal, nikoli se ni drogiral in nikoli ni nikogar prevaral.
Bilo je sredino jutro. V Volleyju smo igrali biljard. To je res.
Ampak Begbie igra, kot da v življenju ni videl palice.
Ima tako hudega mačka, da komaj drži palico, kaj šele, da bi zadel kakšno luknjo.
Trudim se po najboljših močeh, da bi izgubil, veste.
Rad bi mu ustregel, ampak nič ne pomaga.
Vsakič, ko sem se dotaknil krogle, sem nekaj zadel.
Vsakič, ko je pri mizi Begbie, nekaj zajebe.
Daj, jebem ti.
Zato je slabe volje, ne.
Ampak končno mi je uspelo, da sem mu namestil,
tako da mora samo še zadeti črno v luknjo,
da bi zmagal eno igro, rešil vsaj malo ponosa
in mi mogoče ne razbil glave, ne.
Torej, on je pri črni.
Pod pritiskom.
In vse gre na veliko narobe.
Jebem ti!
Spravi na tega malega pegavca pri baru
in ga obtožuje, da ga je dekoncentriral s pogledom.
A verjamete? Uboga mala pizda še pogledala ni proti nam.
Odjebi! -Zabodel bi ga, vam povem.
Potem sem mislil, da bo mene.
Tip je zajeban psihopat.
Ampak... je prijatelj.
Veš? Torej, kaj lahko naredim.
Ali si lahko sposodim tole?
Kaj bi zares lahko naredili?
Samo stali zadaj in gledali in se poskušali ne vmešati?
Begbie se tudi ni dajal z drogo. Samo z ljudmi.
Na tem se je vzburjal. Njegova lastna čutna odvisnost.
Hej!
Ne premikajte se!
Punco je nekdo porezal
in nobena pizda ne gre nikamor, dokler ne ugotovimo, kdo jo je.
Kdo za vraga si pa ti?
Oh, Lizzy, tako dobra si bila z mano. -Oh, Tommy, pridi sem.
In ko sem sedel in gledal
intimen in zelo oseben posnetek,
ukraden samo nekaj ur prej enemu mojih najboljših prijateljev,
sem se zavedel, da v mojem življenju manjka nekaj pomembnega.
Kako ti gre z Gail? - Nisem je še osrečil.
Koliko tednov je že minilo?
6 tednov. -6 tednov!?
Mora, fant.
Rekla mi je, da ne želi, da se najina zveza začne na fizični osnovi, ker
bi bila v bistvu tudi naprej taka.
Kje pa je to našla?
Prebrala je v Cosmopolitanu.
6 tednov brez seksa?
Jajca imam kot lubenice, ti povem.
Prebrala sem v Cosmopolitanu. -To je zanimiva teorija.
V bistvu je mora.
Obupno sem želela seksati, ampak gledati njega, kako trpi, je bilo preveč zabavno.
To bi morala poskusiti s Tommyjem.
Kaj? In se odreči edinega zadovoljstva, ki ga imam od njega?
Sem ti povedala za svoj rojstni dan? -Ne, kaj je bilo?
Pozabil je. Kurac nekoristni.
Kurac nekoristni mi je rekla.
Rekel sem ji: "Poglej, žal mi je, ampak take stvari se dogajajo.
Pozabiva na to."
Lepo, fant. To je bilo fer.
Ampak potem je odkrila, da sem kupil karte za koncert
Iggyja Popa tisti večer. -Je znorela?
Na veliko. Popolnoma podivjala. "Jaz ali Iggy, odloči se."
In kaj bo? -Ja, karto sem že plačal.
O čem govorita vidva? -O nogometu.
O čem pa vedve govorita. -O nakupovanju.
Položaj je postajal resen.
Mladi Renton je opazil
naglico, s katero so se uspešni na spolnem področju
in vseh drugih, ločili od zgub.
Heroin je oropal Rentona spolne sle,
ampak sedaj se je maščevalno vrnila.
In ko je impotenca tistih dni izginjala v pozabo,
je hud obup zajel njegov s seksom obsedeni um.
Njegovo post-narkomansko poželenje, podprto z alkoholom in amfetamini,
ga je neusmiljeno mučilo z njegovim lastnim neuslišanim hrepenenjem.
Pik, pik, pik.
In tako se je Mark Renton zaljubil.
Oprosti, oprosti. Nočem te nadlegovati, ampak navdušila si me,
ko si se izognila tistemu položaju zelo uspešno in elegantno.
In pomislil sem, tale punca je nekaj posebnega.
Hvala.
Kako ti je ime? -Diane.
Kam greš, Diane? -Domov.
Kje pa je to? -Tam, kjer živim.
Krasno. -Kaj?
Pospremil te bom, če hočeš, ampak ničesar ne obljubim.
Pa ta pristop običajno deluje?
Ali pa bi rekla, da ga nisi še nikoli preskusil.
V bistvu, običajno ne nagovarjaš punc. Se motim?
V resnici si tih in občutljiv fant,
ampak če sem pripravljena tvegati,
bom mogoče spoznala, kakšen si po srcu:
domiseln, pustolovski, strasten, ljubeč, zvest...
Taksi!
Malo nor, malo zloben.
Ampak, hej, saj to je nam puncam všeč?
Kaj?
No... kaj je narobe, fant? Ti je muca snedla jezik?
Pozabil sem nekaj... -Greš ali ne greš?
Ali me razumeš?
Pričakujem, da boš obziren in pozoren ljubimec.
Radodaren, a čvrst.
Kaj? -Tvoj neuspeh,
da bi uslišal ta precej zmerna pričakovanja,
bo pomenil hiter povratek v položaj brez seksa.
Prav?
Diane
Psst. -Kaj?
Tiho!
Zbudi se, Spud.
Zbudi se.
Seks.
Navaden seks.
Tommy, vstavi kaseto. -Zdaj?
Rada bi naju gledala, medtem ko seksava.
Pa poglejmo, kaj zamujam.
Ne veliko.
In tu je kapetan, Archie Gemmill,
dobil je lepo podajo.
Zgleda, da bo zaključil sam. Kako daleč bo prišel?
Šel je do konca in zadel!
Kakšen čudovit gol!
Gemmill v najboljši luči!
Kakšen prodoren gol je bil to!
Tako dobro se nisem počutil,
odkar je Archie Gemmill zadel proti Nizozemski leta 1978.
Renton,
tukaj ne moreš spati. -Kaj?
Ven.
Daj, no. -Brez ugovorov.
Lahko spiš na kavču na hodniku ali pa greš domov. Izberi.
In tiho bodi.
Jezus.
Kako to misliš, ni je? Kje pa je, Tommy?
Tukaj nekje je!
Mogoče sem jo po pomoti vrnil.
Vrnil? Kam? V videoteko, Tommy?
V prekleto videoteko?
Se pravi, da vsak tip v Edinburghu drka ob najini kaseti.
O, bog, Tommy. Slabo mi je!
Živijo. -Zdravo.
Ej?
Vstopi in sedi.
Bi kavo. -Aha.
Ti si Mark? -Aha, to sem jaz.
Ti si Dianin prijatelj? -Bolj prijatelj prijatelja, ne?
Prav.
Sta vidva njena sostanovalca?
Sostanovalca?
To si moram pa zapomniti.
Jutro.
Dobro jutro, Spud. -Jutro, Gail. Gospod Houston.
Gospa Houston. -Jutro, Spud.
Usedi se in zajtrkuj.
Pa, oprosti za sinoči.
Je že v redu. Dobro sem spala na kavču.
Malo preveč sem spil. Imel sem majhno nesrečo.
Ne skrbi, sine. To se dogaja.
Človeku dobro dene, da se včasih malo odklopi.
Čeprav bi se tale kdaj lahko priklopil.
Rjuhe bom dala v stroj.
Ne, ne, ne. Bom... bom jaz opral. -Ni potrebe.
Ne, ni problema. -Zame tudi ni problema.
Raje bi sam skrbel zase. -Zares ni problema.
Zares, ne! -Spud, moje rjuhe so!
Ne vem, zakaj ne. -Zato ker ni legalno, zato.
Kaj, držanje za roke? -Ne, ne držanje za roke.
V tem primeru pa lahko. Včeraj si zgledal srečen, da si lahko počel še več.
Ja, to je nelegalno. A veš, kaj počnejo s takimi, kot sem jaz, v zaporu?
Odrežejo jim jajca in jih vržejo v školjko.
Pomiri se. Ne boš šel v zapor.
No, ja, lahko je tebi reči, Diane.
Te lahko še kdaj vidim? -Seveda ne.
Če me nočeš več videti, te prijavim policiji.
Potem se še kaj vidiva.
Kaj pa zdaj? -Na sprehod gremo.
Kaj? -Sprehod.
Kam? -Tja.
Ti to resno?
No, kaj čakate?
Hej, Tommy.
To ni naravno.
Saj smo zunaj v naravi!
Saj smo na svežem zraku!
Poglej, Tommy, vemo, da imaš probleme z Lizzy,
ampak res ni potrebe, da se znašaš nad nami.
A nisi ponosen, da si Škot?
Biti Škot je sranje!
Mi smo najmanj vredni med manjvrednimi!
Mi smo izmeček preklete Zemlje!
Najbolj uboge, revne, pomilovanja vredne smeti,
ki so bile kdaj posrane na civilizacijo!
Nekateri ljudje sovražijo Angleže. Jaz ne! Samo drkači so!
Nas so po drugi strani kolonizirali drkači.
Nismo mogli niti najti dostojnega ljudstva, da bi nas koloniziralo.
Vladajo nam jalove riti!
To je usran dejanski položaj, v katerem smo, Tommy!
In ves svež zrak s celega sveta ne bo naredil nobene razlike.
Ej, oprosti. Oprosti.
Ne, ti oprosti. -Poglej, razumem te, Tommy...
Približno ob tem času smo Spud, Bolni in jaz
naredili zdravo, obveščeno, demokratično odločitev,
da se čimprej vrnemo na heroin.
Trajalo je približno dvanajst ur.
Zgleda lahko tole, ampak ni.
Zgleda enostavno, kot nekaj najlažjega.
Ampak tako življenje zahteva poln delovni čas.
Ursula Andress, tipično Bondovo dekle.
Vsi tako pravijo.
Utelešenje, ne, njegove superiornosti nad nami.
Lepa, eksotična, skrajno seksualna.
Vendar popolnoma nedosegljiva vsem razen njemu.
Sranje. Mislim, sprijazniva se.
Če bi nategnila nekega tipa iz Edinburgha, bi nategnila vse nas.
Bravo. - Ja, vedel sem, da bo to naredil.
Lizzy je odšla, Mark. Odšla je in me pustila.
Zaradi videokasete
in Iggyja Popa in vsega ostalega sranja.
Poslala me je nekam brez jebene napake.
Rekel sem ji:" Poglej, a je kakšna možnost, da bova spet skupaj?"
Ni šans. Nobene jebene šanse.
Honor Blackman,
poznana tudi kot Velika Muca, ne?
Prekleto napačno ime.
Ne bi se je dotaknil niti s tvojim.
Rad bi poskusil, Mark.
Vedno razlagaš, kako je to najboljša stvar.
Boljše kot seks.
Daj, no, stari, saj sem že prekleto odrasel.
Sam lahko odkrijem.
Imam denar.
Osebnost. Mislim, to šteje, ne?
Osebnost. Mislim, to vzdržuje razmerje skozi leta.
Kot heroin.
Mislim, heroin ima krasno zajebano osebnost.
Swanney naj je naučil spoštovati sistem zdravstvenega zavarovanja,
saj je bil vir mnoge naše robe.
Kradli smo zdravila. Kradli smo recepte ali jih kupovali,
prodajali, menjali, ponarejali, fotokopirali.
Ali menjali zdravila z rakastimi bolniki,
alkoholiki, upokojenci, bolnimi za aidsom, epileptiki in zdolgočasenimi gospodinjami.
Jemali smo morfij, diamorfin, ciklozin, kodein, temazepam,
nitrazepam, fenobarbiton in natrijev amital,
dekstropropoksifen, metadon, nalbufin, petidin, pentazocin,
buprenorfin, dekstromoramid, klormetiazol.
Ulice so preplavljene z drogami, ki jih lahko vzamete,
če ste nesrečni ali vas boli, in mi smo vzeli vse.
Jebi ga, vbrizgali bi si vitamin C, samo če bi bil prepovedan.
Oprostite, ali lahko uporabim kopalnico? Hvala.
Stoj, Franco!
Hej, Rent,
samo dobre stvari.
Vendar pa lepi časi niso mogli trajati večno.
Ne! Moj bog, ne!
Mislim, da se je Allison drla ves dan,
ampak prej tega nihče ni opazil.
Lahko, da se je drla že cel teden, kar se mene tiče.
Minili so dnevi, odkar sem nazadnje slišal koga govoriti. -Pomagajte!
Čeprav je nekdo moral kaj reči v vsem tem času.
Prekleto gotovo je nekdo moral. -Allison. Allison!
Pomagajte mi, prosim! -Daj, pomiri se!
Vse bo še v redu.
Nič ni moglo biti dalj od resnice.
Dejansko ne bo nič več v redu.
Nasprotno, vse bo slabo.
Slabo. Mislim, vse bo še slabše, kot je že sedaj.
Ne! Moj bog! Ne! Ne!
Jebem ti!
To ni bil moj otrok. Ni bila moj otrok.
Mala Dawn, ni bila moja.
Spudova, Swanneyjeva, Bolnega? Nimam pojma..
Mogoče je Allison vedela ali pa ni.
Želel sem se spomniti nečesa, kar bi lahko rekel.
Nekaj sočutnega, nekaj človeškega.
Reci kaj, Mark.
Prekleto, reci kaj, a.
Kuhat grem.
Pripravi nam enega, Rents. Res potrebujem šus.
In naredila je to.
Lahko sem jo razumel. Da bi se znebila bolečine.
Pripravil sem in dobila je šus.
Ampak šele za mano. To je bilo samoumevno.
No, sedaj smo vsaj vedeli, kdo je bil oče.
Vendar ni samo dojenček umrl tisti dan.
Nekaj znotraj Bolnega se je izgubilo in nikoli vrnilo.
Zdelo se je, da nima nobene teorije, s katero bi to razložil, jaz pa tudi ne.
Naša edina reakcija je bila, da vztrajamo in nam se jebe za vse.
Beda na bedo.
Naloži jo na žlico in jo raztopi v kapljici žolča.
Potem jo vštrcaj v smrdečo, zagnojeno žilo in ponovi vajo.
Samo nadaljuj, vstajaj, pojdi ven, ropaj, kradi, zajebavaj ljudi.
Ženi se s hrepenenjem po dnevu, ko bo šlo vse narobe.
Ker ne glede na to, koliko spraviš
ali koliko ukradeš, nimaš nikoli dovolj.
Ne glede na to, kolikokrat greš ven in ropaš in zajebeš ljudi,
moraš vedno znova vstati in vse ponoviti.
Prehod!
Prej ali slej se je to moralo zgoditi.
Ker je kraja v trgovini kaznivo dejanje in
kljub vsemu, v kar verjamete, ni zločina brez žrtev.
Odvisnost od heroina lahko pojasni vaša dejanja, vendar jih ne opravičuje.
Gospod Murphy, vi ste kroničen lopov
brez obžalovanja ali kesanja.
Kaznovani ste s šestimi meseci zapora, vendar pa se bojim,
da ne bo dolgo, pa se spet srečava.
Gospod Renton. Kakor razumem, ste pristopili v program
rehabilitacije v poskusu odvajanja od heroina.
Pogojnost vaše kazni
je odvisna od vašega nadaljnjega sodelovanja v tem programu.
Če boste kdaj spet stali krivi pred menoj, ne bom okleval,
da vas kaznujem z zaporom.
Hvala, vaša milost.
Z božjo pomočjo mi bo uspelo premagati to grozno bolezen.
Kaj naj vam rečem?
Begbie je imel za to celo pripravljeno frazo.
Bilo je prekleto očitno, da bo ta pizda zajebala drugo pizdo.
No, upam, da si se kaj naučil, sine.
O, sine moj. Mislila sem, da te bom izgubila.
Same težave imam s teboj, ampak te imam še vedno rada.
Bolje, da se vzameš v roke, srček. Odreci se temu sranju za vedno.
Poslušaj Francisa, Mark. Pametno govori, dečko.
Prekleto res je. Poglej, v zaporu ne bi zdržal niti dveh zajebanih dni.
Boljše stvari so kot igla, Rents. Izberi življenje.
Spominjam se, ko si bil še dojenček.
Oh, mamin otroček ima rad maslen,
mamin otroček ima rad maslen kruh.
Žal mi je, gospa Murphy.
Ni bilo pošteno. Spud je v zaporu, jaz pa ne.
Nismo mi krivi za to!
Vaš sin je v zaporu, ker je zajeban narkoman!
Če to ni vaša krivda, čigava pa je.
Jaz sem bil prekleta pizda, ki ga je poskusila odvaditi.
Grem po jebeno pijačo, prav. -Aha.
Rad bi šel v zapor namesto Spuda.
Tukaj sem bil obkrožen z družino in tako imenovanimi prijatelji
in nikoli se nisem počutil bolj osamljenega.
Nikoli v življenju.
Odkar sem na pogojni, so me dali v ta program.
Državno sponzorirana odvisnost.
Trije bolno sladki odmerki metadona na dan namesto heroina.
Ampak nikoli ni dovolj.
In trenutno ni niti približno dovolj.
Zjutraj sem vzel vse tri
in zdaj imam 18 ur do naslednjega
in obliva me hladen znoj.
Moram obiskati "mati prednico" za en šus.
En prekleti šus,
da mi pomaga prebroditi ta dolg, težek dan.
Kaj je na jedilniku zvečer, gospod?
Vaša najljubša jed. -Izvrstno.
Vašo običajno mizo, gospod? -O, hvala.
Bi gospod želel plačati vnaprej? -Ne, kar na račun dajte.
Ah, na žalost vas moram obvestiti, da ste dosegli in presegli limit nekaj časa nazaj.
No, prav, v tem primeru...
Ah, gotovina. To bo v redu. Človek ni nikoli dovolj previden,
ko ima opravka z vašo sorto, kaj ne, gospod?
Bi gospod želel kakšno predjed? Česnov kruh, mogoče?
Ne, hvala. Bom preskočil kar do intravenozne injekcije
trde droge, prosim. -Kot želite, gospod. Kot želite.
Bi gospod želel, da mu pokličem taksi?
Odpri oči! Daj, zbudi se!
Ne čutim še bolezni, ampak vem, da kmalu pride, zagotovo.
Trenutno sem v narkomanskih vicah.
Preveč bolan, da bi spal, preveč utrujen, da bi bil buden.
Ampak bolezen prihaja.
Znoj, mrzlica, slabost, bolečina in hrepenenje.
Potreba kot je nisem še nikoli čutil, me bo kmalu prevzela.
Prihaja.
Imaš zelene oči. U, imaš modre oči.
U, imaš sive oči.
In še nikoli nisem srečala koga, kot si ti.
Ne, nikoli še nisem srečala koga, kot si ti.
Pomagala ti bova, sine.
Ostal boš pri naju, dokler ti ne bo bolje.
Skupaj bomo to premagali. -Mogoče...
Mogoče bi moral nazaj na kliniko. -Ne.
Nobene klinike. Nobenega metadona.
Samo slabše ti je bilo. Sam si tako rekel.
Lagal si nam, sine. Svoji lastni materi
in očetu. -Lahko bi mi prinesla svečke.
Ne! Tega se je teže odvaditi kot pa heroina.
Brez vsega. -Tokrat boš naenkrat odrezal.
Ostal boš tukaj, kjer te lahko nadzirava.
Cenim, kar poskušata narediti, res, ampak rabim le še en odmerek.
Samo še en šus mi priskrbita, prosim.
Rabim še en preklet šus!
Jebem vama!
Kurba! Kurba!
No, a ni to prekleto smešno.
Odstrani to sranje iz sistema.
Ker če bo še tukaj, ko se vrnem,
ga bom jaz zbrcal ven.
Prav?
Bog.
Vprašanje številka ena:
HIV virus je...
Retrovirus. -Retrovirus je pravilen odgovor!
To je igra za barabe, gospa Renton.
Saj tudi jaz nisem ravno brezmadežen. Daleč od tega.
Ampak pride čas, ko je treba obrniti hrbet vsem tem neumnostim
in reči ne.
Samo recite ne. -O, moj bog, mrtva je!
Ne!
Vprašanje številka dve:
S katerim receptorjem na gostiteljevem limfocitu se veže HIV.
Kateri receptor je to?
CD-4. -CD-4 je pravilen odgovor!
Boljše kot seks, Rents.
Boljše kot seks.
Najboljši šus.
Jaz sem že prekleto odrasel. Sam lahko odkrijem.
No, dobro odkrivam.
Tommy.
Ne.
Nehaj, Dawn, nehaj.
Je kriv ali ni kriv?
Najin sin je.
Ne! Dawn! Dawn!
Nehaj! Ne! Dawn!
O, ne! Dawn! Ne, ne jaz.
Nehaj!
Mark.
Nekaj moraš storiti.
Au.
Daj začni, 203.
Trikov pest, 306.
Mark. Mark, hiša je tvoja!
Hiša! Hiša!
Za božjo voljo, Mark.
Vendar se zdi, da sem največji srečnež na svetu.
Več let odvisnosti, prav sredi epidemije,
obkrožen z živimi mrtveci.
Ampak jaz ne. Negativen sem. To je uradno.
In ko izgine bolečina, se začne prava borba:
depresija, dolgčas.
Tako se počutiš na psu, da bi se najraje ubil.
Tommy!
Tommy, Mark je.
Si v redu, stari?
Hodiš veliko ven, Tommy? -Ne.
Kaj spremljaš nogomet?
Ne.
Ne, jaz tudi ne, res.
Si se testiral?
Aha.
Si čist?
Aha.
Lepo.
Žal mi je, Tommy.
Imaš robo s sabo? -Ne, čist sem.
No... posodi mi potem malo, stari.
Pričakujem ček za stanarino.
Hvala, Mark.
Ni problema.
Nobenega. Vsaj zame ne.
No, lahko je filozofirati,
ko ima nekdo drug strup v krvi.
Kaj bi pa ti rada? -Si čist?
Ja. -Zares?
Da, čisto zares.
Pomiri se. Samo vprašam.
Voham hašiš? -Ne.
Ne bi me motilo, če bi bil. -Pa ni.
Čuti se že tako. -Premlada si še.
Premlada sem za kaj?
Nisi vsak dan mlajši, Mark.
Svet se spreminja. Glasba se spreminja. Celo droge se spreminjajo.
Ne moreš ostati tukaj cel dan in sanjati o heroinu
in Ziggyju Popu. -Iggyju Popu.
Kakorkoli. Mislim, tip je tako ali tako mrtev.
Iggy Pop ni mrtev. Prejšnje leto je bil na turneji. Tommy je šel na koncert.
Bistvo je, da si moraš poiskati nekaj novega.
Prav je imela. Moram si poiskati nekaj novega.
Obstajala je le ena rešitev.
Lifestyle nepremičnine.
O, da, je prekrasna viktorijanska vila.
Idealna lokacija v mirni soseski blizu trgovin in prevoza.
Hm, ta ima dve spalnici in kuhinjo z jedilnico.
Polno opremljena v dekorativnem načinu.
Veliko prostora, vsi priključki.
Cena je 320 funtov na teden.
Lepo sem se namestil in se brigal zase.
Včasih sem seveda pomislil na fante, ampak večinoma jih nisem pogrešal.
Konec koncev je to mesto, kjer lahko vsaka budala zasluži iz zmede in veliko jih.
Povem vam, kaj imam.
Imam prekrasno viktorijansko vilo.
Prav dobro se je slišalo:
dobiček, izguba, marža,
prevzemi, posoja, najem, podnajem,
delitev, goljufija, sleparstvo, drobljenje, odklanjanje.
Kdo ima ključe Telegraph Roada?
Ni bilo ničesar podobnega družbi in tudi če je bila,
nisem imel nobenega opravka z njo.
Prvič v svojem odraslem življenju sem bil skoraj zadovoljen.
Dragi Mark, vesela sem, da si našel službo in stanovanje.
V šoli mi gre zaenkrat v redu.
Nisem noseča, hvala na vprašanju.
Tvoj prijatelj, Bolni, me je prejšnji teden vprašal, če bi delala zanj,
ampak sem ga nekam poslala.
Srečala sem Spuda, ki te pozdravlja. Vsaj zdi se mi, da je to rekel.
Nihče že dolgo ni videl Tommyja.
In na koncu še o Francisu Begbieju, ki je bil velikokrat a televiziji ta teden,
ker ga policija išče v zvezi z
oboroženim ropom zlatarne na Corstrophinu.
Pazi se. Z ljubeznijo, Diane.
Francis Begbie.
O, ne.
Oborožen rop? Kaj, z igračko?
Kako je lahko oborožen rop s prekleto igračko?
Prekleta sramota. Pribor, poglej.
Naj bi bilo čisto zajebano srebro. Je pa zajebano sranje.
Tisti mladi pari, ki polagajo vse svoje preklete upe v te stvari in podobno.
To je sramota, Franco. -Prekleto res, da je.
Kaj praviš na majhen lonec rezancev? Jaz sem zajebani Lee Marvin.
Hej, Rents.
Begbie se je nastanil brez problema.
Glej, da prineseš cigarete.
Aha.
Jaz sem.
Begs!
Ja, tip je psihopat. Ampak res je.
Tudi prijatelj je. Kaj lahko storim?
Hej, skoči do stavnice in stavi na dirko zame.
Ne moreš sam? -Resno mislim.
Jaz sem ubežnik in še po prekletih ulicah ne smem hoditi.
Pojdi ti.
Vzemi.
Doncaster. 440.
Pet funtov na zmago. Bad Boy.
In kupi jebeno pivo in to.
Dajmo, Bad Boy.
Dajmo, sine. Dajmo, sine. Daj! Daj!
To!
Bad Boy!
Zmagal je pri 16:1.
In z dobičkom sva šla proslavljat.
Diane je imela prav. Svet se spreminja.
Glasba se spreminja. Droge se spreminjajo.
Celo moški in ženske se spreminjajo.
Čez tisoč let ne bo več ne fantov ne punc, samo drkači.
Sliši se krasno.
Samo škoda, da ni nihče povedal Begbieju.
Prekleto! Prekleto!
Če mene vprašate, smo heteroseksualci ob rojstvu in ne po izbiri.
Vprašanje je le, kdo ti je všeč.
Tu gre le za estetiko in nima veze z moralo.
Prekleto!
Ampak poskusite to povedati Begbieju.
Poglej, nisem noben zajeban peder in to je to.
Priznaj, da bi bilo lahko čudovito.
Poslušaj me, ti prekleti narkomanski usrane.
Šala je šala. Ampak še enkrat to omeni, pa te bom razrezal.
Razumeš?
Odkar sem ga nazadnje videl,
se je Bolni povišal v zvodnika in preprodajalca
in je prišel sem mešat delo in zabavo,
vzpostavljat stike za, kot me je stalno obveščal,
krasen posel z drogo, po katerem bo nekega dne obogatel.
Dober krompirček.
Ne morem verjeti, kaj si naredil.
Dobro ceno sem dobil, Rents. Rabim denar.
Ampak prekleti televizor je bil moj.
Kristus, če bi vedel, da boš tako razdražen,
se ne bi trudil.
Saj je tako v najemu.
Boš pojedel tole?
Imaš potni list?
Zakaj?
Srečal sem tega tipa.
Vodi hotel, bordel.
Ima ogromno zvez.
Ima dober postranski posel, prodaja britanske potne liste tujcem.
Lahko dobim dobro ceno.
In zakaj bi hotel prodati svoj potni list?
Samo zamisel je bila.
Moral sem se ga znebiti.
Bolni ni opravil svojega posla z drogo in ni postal bogat.
On in Begbie sta raje le visela v mojem stanovanju in iskala kaj za ukrasti.
Odločil sem se jima ponuditi eno izmed londonskih najbolj zaželenih nepremičnin.
Seveda nista plačevala nobene najemnine.
In ko je moj šef odkril dva obupanca,
sta se Bolni in Begbie morala počutiti ogrožena.
Ja, veliko prostora.
Vsi priključki, 320 funtov na teden.
In to je bilo to.
Ampak takrat smo imeli nov razlog za vrnitev:
Tommyja.
Tommy je vedel, da ima virus, ni pa vedel, kdaj je zbolel.
Kaj je bilo, pljučnica ali rak?
Ne, toksoplasmoza.
To je kot srčni napad.
Kako to?
Spet je hotel videti Lizzy.
Niti v bližino hiše mu ni pustila.
Zato ji je kupil darilo. Kupil ji je tega mucka.
Ampak Lizzy mu je rekla, kam naj si ga vtakne. -Točno.
"Nočem mačka," je rekla. "Izgini, prav."
Tako je Tommyju ostal mucek.
Lahko si zamisliš, kaj se je zgodilo. -Nam, zbranim tukaj,
je Thomas McKenzie zapolnjeval življenja.
Thomas je bil sin, brat in prijatelj. -Žival je bila zanemarjena,
scala in srala je povsod po stanovanju.
Tommy je ležal zadet ko mina
na heroinu ali depresivih.
Nikoli ni vedel, da lahko dobi toksoplasmozo od mačjega sranja.
Ljubeč moški, ki je imel veliko željo po življenju.
Vnet glasbenik... -Tudi jaz ne. Kaj je to?
Prekleto grozno.
To je kot bula na možganih. -Prekleto sranje.
Kaj je bilo potem?
Dobival je glavobole,
tako da je jemal še več heroina, proti bolečini. -Razumem.
In potem dobi napad. Preklet napad, kar tako.
Pride domov iz bolnišnice in umre tri tedne kasneje.
Mrtev je bil že dolgo, preden so se sosedje
pritožili zaradi smradu in poklicali policijo, da razbije vrata.
Tommy je ležal z obrazom navzdol v luži bruhanja.
Odšel je od nas, ampak veliko stvari nas bo spominjalo nanj.
Z muckom je bilo vse v redu. -Prosim, če vsi vstanete za spuščanje krste.
Si mislil, da te bom pustil v solzah.
Ko je na mojem konju prostora za dva.
Povzpni se Tommy, ne umiraj.
Enako hitro gresta tudi dva.
Ko zraseva, bova oba vojaka.
In najina konja ne bosta igrači.
In sprašujem se, če se bova spominjala.
Ko sva bila samo majhna fanta.
Na Tommyja. -Na Tommyja.
Si mu že povedal?
Ti mu daj. -Kaj?
Nek Swanneyjev prijatelj.
Saj ga poznaš, Mikey Forrester. -Aha.
No... dobil je nekaj robe.
Veliko robe. -Koliko robe?
Okrog dva kilograma.
In pove meni.
Prejšnji teden se je napil v baru pri pomolu,
kjer je srečal dva ruska mornarja.
Zajebanca sta imela robo. Naprodaj kar tam.
In ko se je zbudil naslednje jutro,
se je zavedel, kaj je storil in postal zelo živčen.
Hoče se znebiti robe, ne.
In? -In sreča mene.
In ponudil sem se, da jo prevzamem za zelo razumno ceno,
z namero, da jo prodam tipu iz Londona, ki ga poznam.
Pravkar smo se vrnili s Tommyjevega pogreba
in ti govoriš o heroinskem poslu?
Aha.
Kakšno ceno si dobil?
Štiri tisočake. -Saj jih nimate.
Dva tisoč nam manjka. -Nimate sreče.
Glej, Mark, vsaka pizda ve, da imaš nekaj prihranjenega v Londonu.
Žal mi je, fanta. Nimam dveh tisočakov.
Aha, prekleto, da imaš.
Videl sem tvoj bančni izpisek.
Prekleto. -Dva tisoč sto triintrideset funtov.
Dva kilograma. Koliko je to, deset let?
Mikey Forrester, ruska mornarja. Na čem pa sta vidva?
A? Spud, ti si že bil v zaporu.
Kaj? Ti je tako všeč, da hočeš nazaj?
Samo denar bi rad, Mark.
Če bodo vsi držali gobec, ne bo šel nihče v zapor.
Nikomur nisem povedal vsega, kar se mi je podilo po glavi,
o tem, kaj se lahko zgodi v Londonu.
Veliko je bilo možnosti, o katerih nisem hotel praviti nikomur.
Zamisli, ki jih je bilo bolje zadržati zase.
Česar mi ni nihče povedal, ko smo kupili heroin,
je, da bo moral nek srečnež robo preskusiti.
Begbie ni zaupal Spudu.
Bolni je bil te dni preveč previden.
Zato sem zavihal rokav, zapičil iglo v žilo
in naredil, kar je bilo potrebno.
Dober je.
O, zares je prekleto dober.
Ja, ta šus je bil dober.
Obljubil sem si še enega, preden gremo v London.
Samo en šus. Za stare čase.
Samo, da bi dražil Begbieja.
To je bila njegova mora.
Najbolj tvegana ukana izmed vseh tveganih ukan.
Ki jo je zagrešil s tremi izmed najbolj nezanesljivih in nekoristnih klincev v mestu.
Vedel sem, kaj se mu podi po glavi.
Kakršna koli težava v Londonu, pa bi se v trenutku izgubil.
Tako ali drugače je moral.
Če bi ga dobili z vrečo polno heroina
ob tistem sranju z oboroženim ropom, bi dobil 15 do 20 let.
Begbie je bil žilav, ampak ne tako zelo, da se ne bi usral ob 20 letih zapora.
To bo moj zadnji šus.
Ampak razčistimo tole.
So zadnji šusi in so "zadnji šusi".
Kaj bo tole?
Si prinesel karte? -Kaj?
Karte. Zadnja stvar, ki sem ti rekel, da jo prineseš, so karte.
No, nisem jih prinesel.
Prekleto dolgčas postane brez kart. -Oprosti.
Ampak prekleto prepozno. -Zakaj jih nisi prinesel?
Ker sem rekel tebi, da jih prineseš, prekleta pizda!
Kristus.
To so tvoji prijatelji, kaj.
To so tipi, o katerih sem ti pravil. -Prav.
No, je tukaj? -Ja, tukaj je.
Nihče vam ni sledil ali kaj podobnega, ali ne.
Ne, nihče. -Prav.
Živijo.
Takoj je prebral, kaj smo:
majhne ribe z naključnim velikim poslom.
Oprostite, gospodje.
Torej...
koliko bi radi za tole?
Dvajset tisoč.
No, mislim, da ni vredno več kot petnajst.
To mu je bilo res mučno. Ni se mu bilo treba pogajati.
Mislim, kaj pa naj bi naredili s tem, če on ne bi kupil?
Prodajali na ulici? Zajebi to.
Dobro, devetnajst.
Zelo mi je žal. Ne morem dati devetnajst.
Prekleto, šestnajst potem.
Prav.
Potem pa "prekleto, šestnajst".
To, gospodje, so svežnji po dva tisoč.
Tu sta dva.
To je štiri.
Zmenili smo se za 16.000. -Sedaj imate šest.
Imel je veliko več v kovčku, ampak bilo je bolje kot nič.
In še dva je osem.
Hvala lepa, gospodje.
Rad bi rekel, da mi je bilo v zadovoljstvo barantati z vami. -Bolje, da res.
V redu?
To!
Prekleto...
In samo za trenutek smo se počutili zares izvrstno.
Kot da bi bili vsi v tem skupaj, kot prijatelji. Kot da bi to kaj pomenilo.
Trenutek kot ta te lahko gane v dno duše.
Ampak ne traja dolgo. Ne kot 16.000 funtov.
Kaj pa ti, Spud? Kakšne velike naložbe v prihodnosti?
Si boš kupil kakšen majhen otok na soncu? -Za štiri tisoč?
Eno palmo, par skal in preklet kanalizacijski odtok.
Ne vem, verjetno bom kupil kaj mami.
Nabavil kaj spida.
Brez bikarbonata.
Potem dobil punco, jo peljal ven in jo razvajal. -In nategnil do nezavesti.
Ne, stari! Prava ljubezen. Prava ljubezen.
Ah, ampak bi mi pasalo malo strastnega seksa
z židovsko princeso! -Ti zabita pizda!
Ali katoliško! -Če boš vse zapravil za ženske,
potem raje pusti vse meni.
Plačaj nam pijačo. -Sem že dal za rundo.
Jaz sem plačaj prejšnjo. -Ti si na vrsti, Franco.
Prav. Še enkrat enako?
Prav. Grem scat.
Glejte, da bo denar še tu, ko se vrnem, prav.
Takoj ko obrneš hrbet, bomo pobegnili.
Ja, prekleto takoj bom za vami.
Nikoli nas ne boš ujel, pankrt debeli.
Mimogrede, se vidimo, ko se vrnem.
Bomo že na pol poti z denarjem.
Ubil bi vas. -Aha, se mi je zdelo, da bi nas, Franco.
Se mi je zdelo.
Si za to?
Kaj?
No?
Se hecaš?
Ne vem. Ne vem. Kaj misliš?
Kaj sta še vedno tukaj?
Aha. Veš, da ne bi ušla prijatelju? -Zakaj ne? Jaz vem, da bi.
Kje je Franco?
Prekleto!
Oprosti, stari. Plačam ti drugega.
Uničil si mi prekleto obleko, idiot zajebani.
Saj sem se opravičil. Ni bilo zanalašč.
Od opravičila se ne bom posušil, pizda.
Pomiri se, Franco. Tip pravi, da mu je žal.
Seveda mu je žal, da je debela pizda.
Jebi se. Če ne znaš držati kozarca, ne bi smel biti v baru. Odjebi.
O, ne!
Ne, Franco. Ustavi se.
Prekleto!
Prekleto lepo, Franco! -Utihni.
Porezal si me, stari. -Nastavil si se mi.
Bi se mi še kdo rad nastavil? Ti?
Hej, Rent,
prinesi mi prekleto cigareto.
Bolje, da gremo, Franco! -Moram v bolnišnico.
Ti ne greš v nobeno zajebano bolnišnico in ti boš ostal tukaj.
Prinesi mi prekleto cigareto.
In torbo.
Sebi sem to opravičil na vse možne načine.
Ni bilo nič posebnega, samo majhna izdaja.
Ali pa smo prerasli drug drugega. Saj veste, se dogaja.
Ampak sprijaznimo se. Oskubil sem jih.
Moje tako imenovane prijatelje.
Ampak Begbie... Zanj me sploh ni brigalo.
In Bolni. On bi isto naredil meni, če bi se prvi spomnil.
In Spud... No, dobro. Zanj mi je bilo žal. Nikoli ni nikomur nič hotel.
Pankrt!
Odpri. Takoj odpri!
Pankrt! Pankrt!
In zakaj sem to naredil?
Lahko bi dal milijon odgovorov, vse napačne.
Resnica je, da sem slab človek.
Ampak to se bo spremenilo. Jaz se bom spremenil.
To je zadnja taka stvar.
Sedaj se bom spravil k sebi in šel naprej.
Hodil naravnost in izbral življenje.
Že zdaj se veselim.
Prav tak bom kot vi.
Služba, družina, prekleto velik televizor,
pralni stroj, avto, CD predvajalnik in električni odpirač za konzerve,
dobro zdravje, nizek holesterol, zdravstveno zavarovanje,
hipoteka, stanovanje, obleke, prtljaga,
tridelna obleka, naredi sam, kvizi, hitra hrana, otroci,
sprehodi v parku, od devetih do petih, golf,
pranje avtomobila, izbira puloverjev, družinski Božič,
pokojnina, davčne olajšave, čiščenje odtokov,
preživetje, načrtovanje, dan, ko umreš.
Prevedel: Mario strip-y@gmx.net